The Project Gutenberg eBook of Lempiäniemen tyttäret

This ebook is for the use of anyone anywhere in the United States and most other parts of the world at no cost and with almost no restrictions whatsoever. You may copy it, give it away or re-use it under the terms of the Project Gutenberg License included with this ebook or online at www.gutenberg.org. If you are not located in the United States, you will have to check the laws of the country where you are located before using this eBook.

Title: Lempiäniemen tyttäret

Author: Maila Talvio

Release date: November 4, 2024 [eBook #74677]

Language: Finnish

Original publication: Porvoo: WSOY, 1915

Credits: Tapio Riikonen

*** START OF THE PROJECT GUTENBERG EBOOK LEMPIÄNIEMEN TYTTÄRET ***

language: Finnish

LEMPIÄNIEMEN TYTTÄRET

Seuranäytelmä

Kirj.

MAILA TALVIO

Porvoossa, Werner Söderström Osakeyhtiö, 1915.

HENKILÖT

LEMPIÄNIEMEN EMÄNTÄ.

ANTTI, nuori isäntä, hänen poikansa.

SELMA, | Lempiäniemen tyttäriä.

FANNI, |

RAUHA, ylioppilas, nuoren isännän morsian.

ROOSLUNTI, kiertelevä satulaseppä.

KILKKI, nuori maanviljelijä.

KAUPUNGIN HERRA.

KAUPUNGIN ROUVA, edellisen äiti.

LEMPIÄNIEMEN EMÄNTÄ, nuorekas, reipas vanhankansan nainen.

ANTTI, nuori, pulska mies siisteissä työvaatteissa.

SELMA, tumma, solakka, harvinaisen kaunis tyttö siisteissä, hiukan kaupunkilaisissa vaatteissa.

FANNI, vaalea, pyöreähkö, pitkäpalmikkoinen tyttö hiukan huolimattomissa, paljon koristelluissa pukimissa, jalassa korkeakorkoiset, suurisolkiset kengät, jotka ovat hänelle liian pienet. Hiukset käherretyt ja kiinnitetyt monilla kammoilla.

RAUHA, terve, päivettynyt, hyvin vilkas ja reipas tyttö kansallispuvussa.

ROOSLUNTI, vanhanpuoleinen mies rappeutuneen kulkijan puvussa.

KILKKI, harteva, tyyni, noin kolmenkymmenen ikäinen maanviljelijä.

KAUPUNGIN HERRA, ystävällinen, punaposkinen konttoristi, muodinmukaisessa puvussa, kukka napinlävessä, keltaiset tai valkoiset kengät jalassa.

KAUPUNGIN ROUVA, hänen äitinsä, vielä nuori, erittäin hyvin ja muodinmukaisesti puettu nainen, murtaa puhuessaan Ruotsin ruotsia.

Kesäinen iltapäivä Lempiäniemessä. Pihamaa, jonka syrjällä vasemmalla lehtimaja. Taustalla järvi- ja metsämaisema, punainen aita ja portti. Lehtimajassa pöytä, ympärillä penkit. Pöydällä, molemmissa päissä, kaksi kaunista koruompeletta, jotka Selma ja Fanni juuri ovat päästäneet käsistään. Selma seisoo portilla, selin näyttämöön, rauhattomana kuulostaen. Talon rakennukset ajatellaan oikealle katsojasta, kylä vasemmalle. Jos näyttämöllä on tilaa, voidaan se tehdä hauskemmaksi esimerkiksi sijoittamalla jonnekin keinu. Jos on siihen mahdollisuutta, voi oikealta näkyä punaiseksi maalattu talo kuisteineen. Hetken esiripun noustua tulee vasemmalta, salaperäisesti ja varpaisillaan, ympärilleen pälyillen Kaupungin herra. Kun hän huomaa Selman, leviää hymy hänen kasvoilleen.

KAUPUNGIN HERRA kuiskaten.

Neiti Selma…! Neiti Selmaaa! No, älkää pelästykö — minä se vain olen!

SELMA joka on hätkähtänyt, taistellen mielenliikutustaan ja iloaan vastaan, kuiskaa:

Menkää pois, menkää pois. Olenhan minä sanonut, ettei pidä tulla… tänne…

KAUPUNGIN HERRA houkutellen sormellaan.

No, no, no, tulkaa nyt likemmä… Tai minä tulen sinne.

SELMA pitelee kuin vaistomaisesti turvaa etsien aidasta kiinni. Hänen kasvonsa hehkuvat kuumina, ikäänkuin luvattomasta ilosta.

Ei saa, ei saa…

KAUPUNGIN HERRA

Tui, tui, tui, tui, ette tiedä mitä täällä on! (Pitelee käsissään rasiaa, jonka on ottanut taskustaan.)

SELMA levottomana katsellen ympärilleen.

Menkää pois, menkää pois, olenhan minä sanonut ettei saa.

Kaupungin herra heittää nauraen karamellin hänen jalkainsa juureen. Selma taipuu vaistomaisesti sitä etsimään, mutta ei löydä.

KAUPUNGIN HERRA

No, ottakaa nyt! (Tähtäilee uudella karamellilla, kunnes saa Selman huomion herätetyksi, ja heittää sitten. Selma saa karamellin käsiinsä, irroittaa, silmät maahan luotuina, paperin ja panee karamellin suuhunsa.)

SELMA puoleksi iloisena, puoleksi hätääntyneenä.

Voi voi…!

KAUPUNGIN HERRA

Mikä se oli se »voi-voi»?

SELMA

Minä niin pelkään.

KAUPUNGIN HERRA

Mitä… mitä te pelkäätte?

SELMA

Teitä… itseäni… kaikkea.

KAUPUNGIN HERRA viheltää iloisesti ja heittää häntä karamellilla.

Kun ette nyt osaa ottaa kiinni! Selma neiti — jos se onkin onni, jota minä teille tässä tarjoan, ettekä te osaa ottaa kiinni.

SELMA lähestyen häntä hitaasti, pelokkaassa odotuksessa.

Onni?

KAUPUNGIN HERRA järkevästi.

Ei, oikein totta — äitini minut lähetti ja käski kysyä, kuinka sen asian nyt on.

SELMA äänettömyyden jälkeen.

Kun en minä tiedä.

KAUPUNGIN HERRA nauruaan pidättäen, päivittelee.

Vai »en minä vieläkään tiedä».

SELMA lyhyen äänettömyyden jälkeen.

Minä odotan postia.

KAUPUNGIN HERRA ihastuneena.

Kaunis tyttö — kaunis tyttö — ette te ole sitä varten, että teidät suljettaisiin sairaalaan. Tanssisaliin te kuulutte. Siellä te ihastutatte koko maailman, mutta vain yksi teidät saa — se joka teitä rakastaa… (Yrittää ottaa hänen kätensä.)

SELMA väistyy.

Ei, ei, ei…

KAUPUNGIN HERRA

Kuulkaa, äitini tulee vielä tänä iltana puhumaan kanssanne. Hän tahtoo teitä kaikella muotoa meille. Emme me teitä nyt päästä. Te ette ole onnellinen täällä maalla, tietäähän sen: mitä täällä voisi olla teille!

SELMA

Älkää puhuko sillä lailla! (Häneen on koskenut, hän ei itsekään tiedä miksi.)

KAUPUNGIN HERRA

Nooo? Ettekö te itse ole sanonut, ettette viihdy täällä että täällä on ikävä, että…

SELMA

Olen, olen. Mutta menkää pois, menkää pois!

KAUPUNGIN HERRA

Pois?… Pois? Enkö minä sitten ansaitse edes kunnollisia jäähyväisiä?

Mehän matkustamme huomisaamuna.

SELMA kuiskaten.

Mutta mehän tapaamme niin pian, jos minä tulen. (Nopeasti, nähdessään miten Kaupungin herra riemastuu.) Enhän minä tiedä, tulenko minä. Odotan postia. Mutta jollei tulisi kirjettä, niin ehkä sitten…

KAUPUNGIN HERRA äänettömyyden jälkeen, katsellen häntä merkitsevästi.

Se kihlaus kai on purettu?

SELMA vaivautuneena.

Mitä te nyt siitä. Kyllä minä sen asian hoidan.

KAUPUNGIN HERRA

Sanokaa että on. Onko?… (Selma vaikenee.) Ei siis vielä. Teidän täytyy se nopeasti purkaa. Tiedättekö, minä en suvaitse, että toinen… (Tarttuu lujasti hänen ranteeseensa.)

SELMA sekä suuttuneena että onnellisena, riuhtaisee itsensä irti.

Päästäkää! Hän tulee tänä iltana tänne, niin minä puhun — no, oletteko nyt tyytyväinen?

KAUPUNGIN HERRA

Olen, olen, olen.

SELMA hellästi.

Menkää nyt sitten.

KAUPUNGIN HERRA

Selma, rakas Selma… sallithan sinä, että annan sinulle pienen muiston… (Vetää taskustaan esiin kotelon. Selma peräytyy. Kaupungin herra näkee Fannin tulevan kaukaa oikealta näyttämön takaa, painaa kotelon Selman käteen, lähtee kiireesti. Selma ei huomaa sisartaan, avaa kotelon kuin unessa. Kiiltävä rintasolki häikäisee hänet).

SELMA kuin unessa, itsekseen.

Kultaa… kultaa! (Kuulee Fannin askeleet, piilottaa kotelon, rientää pöydän luo työnsä ääreen.)

FANNI tulee oikealta, rikkinäiset pumpulisormikkaat käsissä.

Joko posti on tullut?

SELMA teeskennellen levollisuutta.

Ei. Kumma kuinka se viipyy. Saadaanko heinät tänään?

FANNI katsoo sisareensa pitkään. Pidätetyllä ilkeydellä.

Joko se taas kävi täällä?

SELMA

Kuka?

FANNI

Kuka! Se joka sinun perässäsi hyppää, niinkuin koko kyläkin tietää!

SELMA kiivaasti.

Ole hiljaa.

FANNI

No, et suinkaan sinä sitä voi kieltää. Onhan teidän nähty iltakaudet kävelevän yhdessä. Kyllä sinun sulhasesikin jo on sen kuullut. Kysy vain Roosluntilta joka eilen tuli Kilkiltä. (Vetää käsineet käsistään, katselee sormiaan, laskee käsineet pöydälle.) Nostaisin minä aika metakan, jos olisin Kilkin sijassa. Mutta mitäs Kilkki, sellainen lammas!

SELMA

Pidä huolta omista asioistasi, kyllä minä hoidan omani. Kilkki tietää, että minä olen kauan aikonut sairaanhoitokursseille.

FANNI

Mutta ei, että sinä olet hakenut niille.

SELMA

Hän ennättää kuulla senkin.

FANNI

Hän hankkii häitä, hän.

SELMA

Ei minun kanssani!

FANNI

Oletko sen hänelle selvästi sanonut?

SELMA

Hän saa sen tänään kuulla.

Äänettömyys.

FANNI

Mutta jollei posti tuo kirjettä tänään enempää kuin ennenkään?

SELMA

Toi tai oli tuomatta. Minä en missään tapauksessa jää tänne.

Äänettömyys.

FANNI

Ei kai sekään ole niin hauskaa — ruveta piiaksi kaupungissa.

SELMA kuohahtaen.

Ja parempiko se on se toimi jota sinä haet?!

FANNI samalla tavalla.

Joka tapauksessa taloudenhoitajattaren toimi eikä mikään piian virka.

SELMA

Vanhan, rikkaan saiturin luona!

FANNI

Kuka sen on sanonut, että hän on vanha ja saituri?

SELMA

Vielä hullumpaa kai olisi, jos hän olisi nuori.

FANNI

Nuorihan se on sekin herra, jonka kotiin sinä pyrit.

SELMA

Minä en ole mihinkään pyrkinyt.

Äänettömyys.

FANNI

Kyllä se sentään on hävytöntä, että sellainen — kaupunginhotellin rouva uskaltaa pyytää piiaksi talon tytärtä.

SELMA karkaa ylös vimmoissaan.

Se ei ole mikään hotelli, se on siisti matkustajakoti.

FANNI

Jossa juodaan! Kysy Roosluntilta, Rooslunti on käynyt ja tietää.

SELMA keskeyttäen.

No enhän minä ole sinne lupautunut. Ehkä minä tänään saan kutsun sairaanhoitokursseille.

FANNI

Niille on paljon pyrkijöitä.

EMÄNTÄ tulee kiireesti oikealta.

Ettekö olekaan heinässä? (Ottaa käsineet pöydältä, ymmärtää niiden tarkoituksen ja panee ne, hilliten mieliharmiaan, takaisin.)

FANNI tarttuen suuttuneena sormikkaisiin.

Pääsenhän minä sinne takaisin, kun posti on tullut.

EMÄNTÄ

Minä lupasin Antille toimittaa kahvia pellolle. Koettavat loppuun tänä iltana.

FANNI

Antti ja Antti ja Antti ja Rauha — ne ne ovat teille kaikki kaikessa! Anttia pitäisi meidänkin vain totella, vaikkei hän ole maksanut meille penniäkään palkkaa työstämme koko aikana.

EMÄNTÄ katsoo pitkään, pienen äänettömyyden jälkeen.

Mikäs teillä nyt taas on, hyvät lapset? Jollette lähde heinään, niin antakaa edes Roosluntille nahkaa, hän sanoi nahan loppuneen.

FANNI

Minusta se kääsien paikkaaminen on aivan turhaa. Kyllä Rauhalle kelpaisi huonompikin, vaikka hän onkin ylioppilas.

EMÄNTÄ

Rooslunti paikkaa paraikaa teidän matkalaukkujanne. Ettekö te luule äitinne tietävän, mitä teillä on mielessä. Ettekö te luule äitinne koko kesän seuranneen sitä alituista sanomalehti-ilmoitusten lukemista ja kirjeiden odottamista… Vaikka kotona kyllä olisi työtä.

FANNI

Työtä? Kyllä — mutta ei palkkaa. (Nauraa katkerasti.) Pitäisikö minun todella jäädä tänne, vaikka Antti menee naimisiin? Mitä minä täällä, kun Rauha lisäksi tulee taloon. Tekisitte viisaasti tekin, kun lähtisitte pois.

EMÄNTÄ hetken äänettömyyden jälkeen.

Tiedäthän sinä, että minä lähdenkin. Minähän otan Rantalan torpan ja rupean asumaan sitä.

SELMA äkkiä, purskahtaen epätoivoissaan itkuun.

Se on kauheaa, äiti, kun ette antanut minulle koulusivistystä!

Äänettömyys.

EMÄNTÄ hiljaa.

Mistä minä sen olisin antanut? Hyvä kun sain teille leipää.

FANNI katkerasti.

Mutta Antin piti saada käydä maanviljelyskoulut. Antille riitti.

EMÄNTÄ

Antin täytyi asua taloa ja elättää meidät kaikki. Älkää puhuko turhia, mene sinä, Fanni, antamaan Roosluntille nahkaa, minun täytyy viedä kahvit pellolle. (Poistuu oikealle.)

Postikellon ääni kuuluu. Tytöt juoksevat portille. Selma häviää näkyvistä, Fanni jää portille odottamaan. Postikellon ääni hälvenee vähitellen.

ROOSLUNTI veitikkamaisesti, näyttämön takana vasemmalla.

Ei mitään, ei mitään, ei mitään, johan minä sanoin!

SELMA niinikään näyttämän takana.

Mutta näinhän minä kuinka te otitte vastaan jotakin. (Ehtivät näyttämölle.)

ROOSLUNTI ojentaen hänelle kääröä.

Tämän tässä. Tupakkaplaaria! »Fo te loov ti vara», sanoi ruotsalainen. Pyysin Postimattia tuomaan vähän nurkantaustallisia, että niinkuin sujuisi paremmin se Lempiäniemen fröökynöiden kapsäkin reprasooni.

FANNI itsekseen, pettyneenä.

Ei siis mitään! (Alkaa vetää käsineitä käsiinsä lähteäkseen haravoimaan.)

ROOSLUNTI tarkastelee tupakkakääröään, mutta seuraa salavihkaa tyttöjen neuvottomuutta ja alakuloisuutta. Laulaa haikealla äänellä:

Rakkauden tähden minä Tampereelta läksin, vaikka Suomi on syntymämaani. Kun heilani mun heitti ja vikojansa peitti, vaikka lupas olla armahani.

SELMA joka jo pari kertaa on yrittänyt keskeyttää.

Älkää nyt, Rooslunti.

ROOSLUNTI hämmästyvinään.

Ai, oliko liian surullista? Otetaan iloisempaa sitten:

Kettu se on niin kavala eläin ja sillä on mettäsä pesä. Samallaanen kavaluus on heilani sydämesä.

FANNI

Lakatkaa nyt!

SELMA

Luuletteko, että teitä on niin hauska kuunnella.

ROOSLUNTI

Eikös se ollut lysti laulu! Tiedättekös te missä minä sen kuulin? (Salaperäisesti ja merkitsevästi.) Kilkin talossa kulki eräs mies metsässä ja lauleli yksikseen: »Samallaanen kavaluus…»

SELMA keskeyttäen.

Tulkaa nyt, niin minä annan teille nahhaa.

ROOSLUNTI

Odottakaas nyt, Lempiäniemen tyttäret, niin minä annan teille — kaupungintuliaisia. (Ottaa kaksi kirjettä taskustaan ja pitelee niitä korkealla ilmassa.)

FANNI

Kirjeitä!

SELMA

Kylläpä te olette…

ROOSLUNTI

… Kavala! Kettu! (Laulaa.) Kettu se on niin kavala eläin… (Hän pitelee yhä kirjeitä korkealla ilmassa ja antaa tyttöjen tavoitella niitä.)

FANNI

Mitä tämä nyt on!

SELMA

Minä suutun Roosluntiin!

ROOSLUNTI haikealla, laulavalla äänellä.

Kun minä olin kuullut sen miehen laulavan, niin minä menin ja join tuopin viinaa, en mitään litraa, vaan rehellisen vanhan tuopin. Minä tulin niin surulliseksi etten saanut oltua.

FANNI

Että te nyt viitsitte, vanha mies…

ROOSLUNTI äkkiä muuttaen äänensä tarmokkaaksi ja tiukaksi.

Vanha ja viisas. Ja viekas. Kyllä minä viitsin. Te väsytte ennenkuin

Rooslunti.

SELMA

Minä en ikinä lepy teille.

ROOSLUNTI harvakseltaan, painavasti.

Noo, saatte, jos sanotte mitä te odotatte.

SELMA

Se ei kuulu teihin — antakaa nopeasti.

ROOSLUNTI teeskennellen ylpeyttä.

Kopeasti: ei! ennenkuin Fanni Lempiäniemi sanoo, kuka hänelle lähettää valokuvan.

FANNI

Valokuvan — onko siellä valokuva? (Samalla riemastuen, pelästyen ja punastuen.) Ai, minä tiedän! Nyt saadaan nähdä, Selma, onko hän vanha vaiko nuori…!

ROOSLUNTI viattomasti, harvakseltaan.

Aviiseistako tämä otus on pyydystetty…

FANNI suuttuneena.

Antakaa!

ROOSLUNTI

Kopeasti: ei! ennenkuin olette tunnustaneet kaikki.

SELMA huutaa.

Minä odotan Helsingistä tietoa, pääsenkö sairaanhoitokursseille. Nyt sen kuulitte, annatteko — taikka!

ROOSLUNTI juhlallisesti.

Lempiäniemen tyttäret, niin pidän nyt käsissäni teidän kohtaloanne…

(Parkaisee äkkiä.) Polttaa, polttaa — ottakaa pois! (Salaperäisesti.)

Tahdottekos te tietää mitä näissä kirjeissä on? (Kuiskaa.) Teidän —

lankeemuksenne.

Tytöt ottavat suuttuneina kirjeet ja asettuvat penkille lukemaan.

SELMA ajatuksissaan.

Että nyt viitsitte!

FANNI

Kyllä minä teille vielä näytän!

Rooslunti laulelee »Samallaanen kavaluus» jne. ja tarkkaa salavihkaa tyttöjä. Selma on jännittyneenä silmäillyt läpi kirjeen ja pettymystään peitellen pannut sen taskuunsa. Fanni on kirkaisemaisillaan ilosta luettuaan lyhyen kirjeensä. Hän tempaa kuvan ja tuijottaa siihen.

FANNI

Korea mies… ja nuori!

SELMA tulee katsomaan.

Vanha — hyi!

FANNI

Käykö kateeksesi? Et ole unissasikaan nähnyt näin pulskaa miestä.

SELMA

En sano muuta kuin: vanha.

FANNI

Tulkaas te, Rooslunti, katsomaan, onko tämä herra vanha vaiko nuori.

Rooslunti, joka vihellellen ja hyräillen on pannut tupakaksi, tulee, viattomuutta teeskennellen, katsomaan. Hän päästää pitkän vihellyksen, irvistää ja laskee sylkäisten kuvan kädestään. Nousee ja laulaa ajatuksissaan: »Kettu se on niin kavala eläin…»

FANNI hänen laulaessaan.

Te olette sietämätön! En minä ymmärrä kuinka teitä kärsitään missään.

Ettekö nyt voi sanoa…

Rooslunti huojuttaa laulaen päätään.

FANNI

… onko hän nuori vaiko vanha?

Äänettömyys.

ROOSLUNTI ikäänkuin kertoisi lapsille satua.

Oli kerran madonsyömä puu ja siinä oli madonsyömiä kukkia ja madonsyömiä marjoja, mutta kauniit tilhet lensivät sen oksille ja söivät marjoja. Ne tulivat lopulta »malaateiksi», niinkuin suomalainen sanoo.

SELMA

Minä en jaksa teitä kuunnella. (Lähtee oikealle.)

FANNI lähdössä, kirje käden alla sydämen kohdalla.

Mikähän te luulette olevanne?

ROOSLUNTI rummuttaen otsaansa sormellaan.

No on tämä rehellisempi naamataulu kuin se siellä kintaan alla… sydämen kohdalla. Lainatkaa minullekin kintaanne, niin katson vielä sitä naamataulua…

FANNI huutaen Selmalle.

Anna sinä hänelle nahkaa, minä menen heinään…

ROOSLUNTI

Tiedätte te kai kuka se on?

FANNI

Tiedättekö te?

Lyhyt äänettömyys.

ROOSLUNTI viisaasti.

Klanssihteeri Kukkonen.

FANNI pienen vaitiolon jälkeen.

Klanssihteeri — mikä virkamies se on?

ROOSLUNTI

Virkamies erityisiä toimenpiteitä varten.

FANNI

Erityisiä toimenpiteitä…?

ROOSLUNTI

Erityisiä.

FANNI

Puhukaa nyt mitä te tiedätte…

ROOSLUNTI

Se on klanssihteeri Kukkonen eli (kukonlaulun nuotilla) Kukkelikuu.

FANNI ei tiedä pitääkö hänen ilostua vaiko suuttua.

Klanssihteeri Kukkonen — oikeinko totta?

ROOSLUNTI

Viidenkymmenen viiden vuoden neljän kuukauden — ja — ja — kymmenen päivän vanha.

FANNI

Voi teitä — puhukaa nyt totta ja lakatkaa hulluttelemasta. Tiedättekö te hänestä mitään?

ROOSLUNTI

Korjasin hänelle viime keväänä vaunut — hänellä on vaunut ja parihevoset ja moottorivene — ja lupasi ostaa auttomopiilin. Ja huusholliska oli ollut kolme vuotta… oikein Tukholmasta tuotu. Riitaantuivat jo silloin keväällä… Kolme jahtikoiraa, Kaaro ja Pasoppi ja Anoppi… Kahdeksan huonetta alakerrassa ja kaksi yläkerrassa… (Kumartaa kohteliaasti.) Fo te loov ti vara — lykka till para! Hyvä onkin, että pidätte kintaat kädessänne, kun haravoitte. Tukholmalaisella huusholliskalla oli valkoiset kädet ja paljon sormuksia, kun hän tuli ja liversi ja toi minulle punssia. Siellä pidetään aina niin kalliita aineita… Pitkät korkit, pitkät korkit!

Fanni on käynyt vakavaksi. Katselee epäluuloisesti Roosluntia ja lähtee ikäänkuin paeten portista oikealle. Rooslunti levittelee ihmetellen tyttöjen paljotöisiä koruompeleita, tupakoi, laulaa ja jää vihdoin nuokkumaan lehtimajaan. Huokaa syvään. Ajattelee taasen. Selma tulee, näkemättä häntä, kotelo kädessä, avaa sen ja jää ihailemaan. Rooslunti katsoo puiden takaa.

SELMA kuiskaa itsekseen.

Kultaa!

ROOSLUNTI

Katin. Ei ihmiskultaa, vaan katinkultaa!

SELMA säikähtää ja piilottaa korun.

Te ilkeä ihminen, oletteko te vielä täällä?

ROOSLUNTI tulee ulos lehtimajasta.

Milläs satulamaakari paikkaa, kun ei ole nahkaa! Ei ollut kultaa, tunsin pinspakin tuonne asti. (Nuuskiskelee.)

SELMA nauraa.

Kaikki te olette tietävinänne. Mutta nytpäs ette tiedä.

ROOSLUNTI

Tiedänpäs!

SELMA

Ettepäs!

ROOSLUNTI

Näyttäkääs…

SELMA

Enpäs…

ROOSLUNTI

Ei tarvitsekaan. Rooslunti on jo nähnyt. Ja nenäänsä tuntenut. Rooslunti kiertää maailmaa. Tuntee kaupungin hotellinkin. On korjannut siellä sohvia. Kerran toppasin nuorelle, korealle herralle tuolin joululahjaksi mammalta. Mamma sellainen… pulska rouva… »Taala para sfenska»…

SELMA

Te kauhea ihminen, minä rupean pelkäämään teitä…! (Ojentaa hänelle rasian.)

ROOSLUNTI avaa, haistaa, irvistää pahasti.

Ei ole kultaa.

SELMA

Mitäs sitten?

ROOSLUNTI

Multaa! Maksaa… odottakaas…

SELMA

Sata markkaa.

ROOSLUNTI nauraa.

Sata penninkiä…! (Kuuntelee. Merkitsevästi, vakavana.) Nyt joku tuli. Minä luulen että se on se mies, joka siellä Kilkillä lauleli yksikseen…

Selma hätääntyy. Äänettömyys.

SELMA

Lähtekää te, hyvä Rooslunti vastaan. Minun täytyy olla täällä. Lähtekää nyt, olkaa niin hyvä. Kaupungin rouva tulee tänne tapaamaan minua.

ROOSLUNTI

Minä otan täällä vastaan kaupungin rouvan. Mehän olemme vanhat tutut — monta viinilasia, monta olutlasia! Yksistäkin kalaaseista kaikki mitä herrat olivat jättäneet laseihin… (Maiskauttelee suutaan.)

Selma lähtee oikealle ikäänkuin paeten hänen kertomustaan.

Rooslunti hyräilee, kuulostelee. Hetken perästä tulee

Rauha portilta, juosten.

RAUHA kuiskaa.

Tiedättekös te mitä posti heille toi?

ROOSLUNTI kunnioittavasti.

Tiedän.

RAUHA

No?

ROOSLUNTI

Toiselle klanssihteeri Kukkosen…

RAUHA nauraa.

Klanssihteeri Kukkosen?

ROOSLUNTI

Toiselle eron sööterskan toimesta.

RAUHA

Tiedättekö varmaan?

ROOSLUNTI

Näinhän toisen ilon ja toisen kyyneleet.

Äänettömyys.

RAUHA

Meillä on niin mainio tuuma, minulla ja Antilla.

ROOSLUNTI katsoen häneen pitkään.

He eivät jää maalle. Älkää luulkokaan.

RAUHA

Ei heidän tarvitsekaan. Ymmärränhän minä etteivät he viihtyisi

Lempiäniemessä, kun minä, vieras ihminen, pian tulen tänne…

ROOSLUNTI maiskuttaen ihaillen suutaan.

Sitten vasta minä viihtyisinkin!

RAUHA

Ettepäs… (Opettavasti, oikean käden etusormi pystyssä.) En antaisi teille yhtään ryyppyä, en sietäisi teitä lähellänikään… En sietäisi yhtään juopottelua, teidän täytyisi ruveta ihan raittiusmieheksi…

ROOSLUNTI nöyränä, lapsellisesti.

Heittäisin vaikka syömisenkin, jos te sitä vaatisitte.

RAUHA vakavana.

Oikeinko totta?

ROOSLUNTI

Niin minä uskon ja luotan, Rauha neiti on sellainen… kerupiini…

RAUHA nauraen.

Kerupiini! No, kyllä »kerupiini» vielä panee Roosluntin kovalle…

ROOSLUNTI

Rooslunti oikein pelkää.

RAUHA

No niin, meillä on Antilla ja minulla niin mainio tuuma. Heidän ei tarvitse jäädä tänne — vaan tehdä työtä ja vuolla kultaa!

ROOSLUNTI epäuskoisena.

Vuolla kultaa? Koska maanviljelijä Suomessa vuolee kultaa!

RAUHA reippaasti, puiden nyrkkiä hänen edessään.

Mitä te tarkoitatte kullan vuolemisella — minä tarkoitan sitä, että tulee hyvin toimeen…

ROOSLUNTI

Kerupiinit tarvitsevat niin vähäisen. He ovat kauniita kun he vain omissa höyhenissään leijailevat taivaallisessa sinessä. (Tekee liikkeitä ikäänkuin hänellä olisi siivet ja hän lentäisi.)

RAUHA yrittäen keskeyttää.

Kuulkaas nyt, me kaksi teemme salaliiton…

ROOSLUNTI

Kerupiineilta kuluu se työkin niin köykäisesti, kun heillä on se iloinen luonnonlaatu — hui, hai…

RAUHA

Te olette viisas mies, auttakaa…

ROOSLUNTI

… hui hai. Mutta meillä täällä — maaseudun päällä pitää olla… pinspakkiprossit rinnassa… (Osoittelee kaiken aikaa sormillaan, ikäänkuin pukisi mainitsemiansa esineitä ylleen)… piippikammat hiuksissa, pitsit ja putsit ja…

RAUHA naurunsa seasta.

Antakaa nyt kerupiinillekin suunvuoroa.

ROOSLUNTI tekee äkkiä kasvonsa surkeiksi, päästää hartiansa lamaan ja kävelee ikäänkuin raahustaisi suurta taakkaa perässään.

… ja se työnteko — ai jai jai jai… Kädet tulevat rumiksi, ruumis paksuksi. Ai jai jai jai…! (Sievistellen.) Sormet pitte olla niinkku vispilevarvut, varttalo pitte olla niinkku… se fiinein… ootikolonkkiflasku klanssihteerin huusholliskan piironginlaatikossa…

RAUHA pitkin matkaa naurettuaan ja yritettyään keskeyttää.

Rupeatteko liittoon kerupiinin kanssa…?

Oikealta kuuluu Selman ja Kilkin sananvaihto.

SELMA kaukana oikealla, näyttämön takana.

Minä en tahdo, minä en tahdo, minä en tahdo — nyt sen kuulit ja nyt sen tiedät…

Kilkin ääni vastaa epäselvempänä, tyynenä. Rooslunti ja Rauha kuuntelevat jännittyneinä. Heidän keskustelunsa tapahtuu kuiskaten.

ROOSLUNTI

Rukkasia!

RAUHA hätääntyneenä.

Voi, voi, pitääkö hänen nyt antaa rukkaset sille kelpo miehelle! Mitä me tekisimme? Emmekö voi yhtään mitään? Rooslunti, te kun aina olette niin kekseliäs!

ROOSLUNTI

Tällä kertaa Rooslunti on niinkuin holipompelipullo…

RAUHA keskeyttää, toruen.

Vai jo taas pullo! Mitä te lupasitte… Laulakaa!

ROOSLUNTI

Voi sitä vanhaa Aatamia!…

RAUHA

Laulakaa, sanon minä!

Rooslunti selvittää kurkkuaan, alkaa haikeasti, kaikella voimallansa: »Kettu se on niin kavala eläin.»

RAUHA

Jotain kauniimpaa…

ROOSLUNTI

No, hyvät ihmiset…

RAUHA laulaa:

Maailman juonet ei eroita meitä.

Sinä olet oma kulta, sinua en heitä.

Jos olet omani, niin älä mua hyljää,

Nimesi on kirjoitettu sydämeni syrjään.

Rooslunti on yhtynyt häneen. Molemmat laulavat vakavasti kuin maksusta.

Joskus heitä naurattaa, mutta he tukahuttavat naurun.

ANTTI tullen portista, kesken laulua.

Mitä kummaa — mitä kummaa? Mitä te nyt teette?

RAUHA laulettuaan loppuun.

Me koetamme viihdytellä myrskyä. (Viittaa merkitsevästi taloon päin.)

ANTTI

Kilkki?

ROOSLUNTI ja RAUHA

Niin.

Äänettömyys.

Kaikki ovat käyneet vakaviksi.

ANTTI

Sinä et tunne minun sisariani. Me olemme itsepintaisia, me Lempiäniemen lapset. Kun me jotakin tahdomme, niin me ajamme tahtomme läpi.

RAUHA

Mutta niin teen minäkin, kun minä jotakin tahdon. Enkö minä ole ollut koko viikon heinänteossa siinä missä muutkin? Enkö minä ole ruskettunut? Eivätkö minun käteni ole kovettuneet? Etkö luule, että minusta tulee kunnollinen maalaisemäntä, vaikka olenkin kaupunkilainen?

ANTTI

Luulen, luulen ja uskon ja tiedän. Sinä olet saattanut häpeään meidät maalaiset…

RAUHA

»Mutta kuinka kauan sitä kestää?» — se on sanottu minulle sata kertaa.

ANTTI

Ei — minä tiedän, että sitä kestää niin kauan kuin elämäämme kestää, mutta minun sisariani sinä et taivuta.

Äänettömyys.

ROOSLUNTI

Kuka tämän tulevan Lempiäniemen emännän tietää! Minun rintaani on varmasti lentänyt jokin noidannuoli — en tiedä presiisisti olenko minä Rooslunti vaiko… opettaja Säännöllinen… vaiko…

RAUHA

Te saatte kuulla, jahka minä esitän tuumani tytöille… (Naurahtaen.)

Antti, me tulemme pellolta tanssien taloon, kun heinät ovat ladossa.

Onhan sentään ihanaa, kun kaikki ne tuoksuvat heinät ovat ladossa — ja

niin paljon!

ANTTI ottaa ihastuneena hänen molemmat kätensä.

Sinä, sinä — tiedätkö sinä mikä on ihanaa? Oletteko te, Rooslunti, nähnyt näin koreaa tyttöä?

ROOSLUNTI

Rooslunti ei uskalla sanoa mitä tahtoisi…

RAUHA nauraa heleästi ja tanssii pitäen Antin käsistä kiinni.

Ei minua saa pilkata, vaikka minä olenkin kaupungista. Minä rupean maalaiseksi nyt — hyvästi ikipäiviksi suloiset kivikasarmit.

ANTTI Roosluntille.

Uskottekos te, Rooslunti, että hän on kitkenyt turnipsimaata muijan kanssa aamusta iltaan.

ROOSLUNTI

Kyllä se nyt on hauskaa, mutta kyllä täällä maalla vielä tulee ikäväkin.

RAUHA

Eipäs.

ROOSLUNTI

»Te so lessamt lante», sanoivat ennen herramamsselit ja nyt sen sanovat talontyttäret ja piikatytöt.

ANTTI

Pitäisiköhän tässä ruveta oppimaan kapulakieltä, että ymmärtäisi mitä tuo Rooslunti sanoo…

ROOSLUNTI

No ei… se olisi selvällä suomenkielellä että…

RAUHA nauraen.

»Maalla on ikävä»…!

ANTTI

Vai se vanha viisu! — Työssä ei ole koskaan ikävä. Rauha on ymmärtänyt sen… Mutta laittakaa te täällä nyt kaikki kuntoon, niin minä lähden hakemaan väkeä.

Lähtee portista oikealle.

RAUHA

Tottakin! Minä olen laittanut seppeleitä, joilla aion koristaa. Kai

Rooslunti auttaa…

ROOSLUNTI

No, Rooslunti on onnellisimman mamman poika…

Lähtevät iloisesti oikealle portista. Hetken perästä oikealta, etualalta Selma ja Kilkki.

KILKKI

Mutta Selma, puhutaan nyt järkeä. Voithan sinä minulle kertoa kuin vanhalle ystävälle, mitä sinä aiot. (Selma vaikenee.) Sinä menet sairaanhoitokursseille?… Niin, mitäpä pahaa siinä on…

Lyhyt äänettömyys.

SELMA

En minä sinne mene.

KILKKI

Etkö? No…

SELMA

On minun kai lupa mennä minne tahdon.

KILKKI

On tietenkin. Kaupunki siis sinua erikoisesti vetää puoleensa.

SELMA

Niin. (Kiivaasti, tuskallisesti.) Minä en viihdy täällä. Minä en jaksa olla täällä. Älä koetakaan houkutella minua jäämään. Minä en tahdo! Täällä on alituinen kituminen ja rahanpuute, ei täällä saa kunnollisia vaatteitakaan…

Äänettömyys.

KILKKI

Niin… kuule nyt… puhutaan aivan rauhallisesti… Se on kaikki totta mitä sanot. Mutta kyllähän maa antaa, kun tekee työtä. Sinun täytyy päästä oppimaan maanviljelystöitä, saamaan ammattitietoja.

Pieni äänettömyys.

SELMA kuin havahtuen.

Kouluun? Minun on ikäni tehnyt mieli oppia jotakin kunnollisesti.

KILKKI

Kouluun, kouluun, että opit, miten maata on asuttava.

Äänettömyys.

SELMA painavasti.

Voisitko sinä auttaa minua tässä?

KILKKI

Voin kyllä.

SELMA

Vaikken olekaan morsiamesi?

KILKKI taistellen itsensä kanssa, tyynesti, valoisasti.

Niin. Sittenkin. Minulle on pääasia, että sinun on hyvä. Ja sinun tulee hyvä, kun vain saat työalan. Tänne maalle sinä kuulut, mistä olet lähtenyt.

SELMA on hetken ikäänkuin haluaisi langeta hänen kaulaansa, mutta tekee äkkikäännöksen. Ylpeästi.

Ei kiitoksia. Kyllä minä tulen toimeen muutenkin.

Kaupungin rouva tulee vasemmalta porttia kohti. Selma jää kuin naulittuna häneen katsomaan. Kilkki on lähempänä katsomoa.

KAUPUNGIN ROUVA

Hyve iltta, lilla fröken… Nyt mine sitte too raha. (Katselee häntä pitkään.) Mykky bra, mykky bra, mykky söt… Vehe moodiklenninki vaa, vehe spetsi ja… garneerinki ja… korsetti ja se tole oikke hyve. Augusti enssimene peeve pite sitte olla kaupunki. Ja rootti pite oppi… En mine ilma rootti otta, mut ku ole netti flikka. (Katselee Kilkkiin ääneti.) Kuka se ole se mees seellä? Solhhane?… Noo, kaupunki tole uusi solhhasi .. (Ottaa esiin rahaa laukustaan.) Joomaraha tule paljo, joomaraha paljo… (Taputtaa Selmaa olalle, ojentaa rahat.) Hyve peeve nyt sitten, lilla fröken. (Lähtee.)

Selma pudottaa setelit ikäänkuin ne olisivat polttaneet häntä.

SELMA huutaa.

Ei, ei, ottakaa pois… Kaupungin rouva… (Ottaa maasta rahat, juoksee rouvan perässä ja vie ne pois.) Ottakaa pois, ottakaa pois.

KAUPUNGIN ROUVA

Mite teme merkitte? Noor herra sano, te itte tahto pois teelte — teelle ikeve…

SELMA

Se on totta, mutta minä en itsekään ole tietänyt mitä olen tahtonut.

Kalle, auta minua, pelasta minut…!

Menee ikäänkuin Kilkin turviin. Kilkki on vaivoin hillinnyt

itseään keskustelun aikana. Tulee ja ottaa Selmaa kädestä.

KILKKI yhä vaivoin hilliten mielenliikutustaan.

Rouva näkee, että tämä nuori neiti ei tahdokaan kaupunkiin…

Äänettömyys.

KAUPUNGIN ROUVA

Mot eisa narra minu sill' taval. Mine sootto. Mine voi lehette poliisi…

KILKKI

Älä pelkää, lapsi kulta. Kyllä rouva ymmärtää, ettei tästä nyt tule kauppoja. (Hymähtelee, viihdyttelee Selmaa kuin lasta.)

Rouva katselee hetkisen Selmaa, joka itkee puun

runkoa vasten nojautuneena. Ravistaa päätään.

KAUPUNGIN ROUVA viittaa päivänvarjollaan Kilkkiin.

Solhhane?

KILKKI koputtaen sormillaan rintaansa, pidätetyn naurun ja raivon vaiheilla.

Solhhane.

KAUPUNGIN ROUVA

Soo, soo. Skaada, skaada — vahinkko, vahinkko netti flikka…

(Hymyilee. Lähtee.)

Kilkki vie Selman lehtimajaan, ottaa häntä, kuin

suojellakseen, hartioista takaapäin kiinni.

KILKKI iloaan ja onneaan pidätellen.

Niin, niin… nyt on niin hyvä. Niin hyvä.

FANNI tulee portista, riisuu käsineensä, pysähtyy parin nähdessään ja lyö yhteen kätensä.

No niin! (Purskahtaa suureen nauruun.) Siinä se oli! Sinä, Selma, sinä olet sittenkin oikeaa… maatiaisrotua. Arvasinhan minä… Mutta minä, minä pysyn päätöksissäni minä!

RAUHA juoksee esiin.

Ei, Fanni kulta, kuule nyt minun tuumaani… te saatte kaikki kuulla.

Rooslunti, korvat auki — nyt se tulee.

Rooslunti on seurannut häntä kantaen koppaa,

jossa on seppeleitä.

FANNI

Älä rupeakaan taas saarnaamaan työstä — minä en viitsi tehdä likaista maatyötä…

RAUHA

Kuule nyt kumminkin: me olemme Antin kanssa puhuneet, että kun äiti ottaa viljelläkseen Rantalan torpan, niin ota sinä Myrskymäki — se on talon kaunein paikka. Saat 50 vuodeksi, tai jos tahdot elää sata vuotta, niin vaikka sadaksi. Siellä sinä viljelet hedelmiä ja pidät mehiläisiä ja… ja… sinä teet siitä niin kukoistavan kolkan, että Tanskalle vetää vertoja…

FANNI purskahtaen katkeraan nauruun.

Kyllä minä ne tuumat tunnen: raada, raada niin että siihen paikkaan näännyt. Ei kiitoksia! En minä hautaa nuoruuttani tänne…

RAUHA

Fanni… kuule mitä minä sanon…

FANNI

Kyllä minä tahdon nauttia niin kauan kuin olen nuori!

Äänettömyys.

ROOSLUNTI

Klanssihteerin seurassa!

FANNI

Klanssihteerin — vaikkapa! Minulle on ykskaikki mitä tietä minä saan rahoja… Mutta minä en iankaiken kidu ilman!

Äänettömyys. Rooslunti menee neuvottomana ja ajatuksissaan hyräillen »Kettu se on niin kavala eläin» portille. Kaupungin herra tulee vasemmalta, ei näe muita kuin satulasepän. Rooslunti tervehtii kohteliaimmalla kumarruksellaan.

ROOSLUNTI

»Ku moron, ku moron, sätt näsan i poron…»

KAUPUNGIN HERRA

Onko Selma… neiti Selma täällä?

ROOSLUNTI palveluksenhaluisena ja viattomana.

Istuu täällä sulhasensa rinnalla…

Pieni äänettömyys.

KAUPUNGIN HERRA

Sulhasensa? Minä tahdon tavata neiti..

KILKKI painaa Selman, joka on sävähtänyt seisoalleen, takaisin penkille, rientää reippaasti aidalle, tervehtii, vahingoniloaan pidätellen, kohteliaasti.

Minä olen Selman sulhanen — millä voisin palvella?

KAUPUNGIN HERRA ei ensin tiedä mitä sanoisi.

Hauskaa tutustua… Kuulin… että täällä leikittäisiin illalla… saako tulla katsomaan?

KILKKI

Kyllä… kyllä. Saahan kaupunkilainen olla vieraanamme illan ja kaksikin — mutta (tulisesti) tyttöjämme ei hän saa viedä.

RAUHA innoissaan.

Hyvä! hyvä!

FANNI ylpeästi.

Kuka sen on sanonut. Jos me tahdomme, niin me menemme! Kaikki eivät ole maatiaisrotua! (Kaupungin herralle, niiaten, leikillisesti.) »Antaakos kuningas työtä ja ruokaa?»

KAUPUNGIN HERRA kumartaa kohteliaasti ja iloisesti.

Tietysti, tietysti. Sepä hauskaa, että neiti… Oikeinko totta? No mainiota! Mitäs sillä on väliä, kumpiko neideistä…

Lähtevät reippaasti puhellen portista vasemmalle. Rauha ja Rooslunti jäävät katsomaan heidän jälkeensä. Kilkki ja Selma puhelevat kuiskaten.

RAUHA

He menivät!

ROOSLUNTI

He menivät!

Äänettömyys.

RAUHA

Älkää siinä naurako.

ROOSLUNTI

Kerupiini tuomitsee väärin — minä itken.

RAUHA

Älkää — ei se kannata…

Alkaa kuulua laulua, joka yhä lähenee.

Rauhalle ja Roosluntille tulee kiire.

ROOSLUNTI hätääntyneenä.

Kranssit ja seppeleet!

RAUHA

Nopeasti, nopeasti… Ripustetaan aidalle, puihin, mihin vain saatte sopimaan.

ROOSLUNTI

Ihme sentään… kuinka tulee kaunista…

RAUHA

Eikös sitten kannata, kun heinät ovat ladossa…!

Viime keskustelunsa aikana ovat he kiireesti kaunistaneet ja raivanneet näyttämöä. Kun heinäväki tulee näkyviin, joko laulaen tai viulu etunenässä, juoksee Rooslunti avaamaan porttia ja seisoo kunniaa tehden portinpielessä. Heinäväki, kukkien koristamana ja lehvät käsissä, tulee reippaasti näyttämölle ja alkaa karkelon. Rooslunti tekee kohteliaimman kumarruksensa emännälle ja vie hänet leikkiin. Kilkki ja Selma, Rauha ja Antti tanssivat yhdessä.

Esirippu.

*** END OF THE PROJECT GUTENBERG EBOOK LEMPIÄNIEMEN TYTTÄRET ***

Updated editions will replace the previous one—the old editions will be renamed.

Creating the works from print editions not protected by U.S. copyright law means that no one owns a United States copyright in these works, so the Foundation (and you!) can copy and distribute it in the United States without permission and without paying copyright royalties. Special rules, set forth in the General Terms of Use part of this license, apply to copying and distributing Project Gutenberg™ electronic works to protect the PROJECT GUTENBERG™ concept and trademark. Project Gutenberg is a registered trademark, and may not be used if you charge for an eBook, except by following the terms of the trademark license, including paying royalties for use of the Project Gutenberg trademark. If you do not charge anything for copies of this eBook, complying with the trademark license is very easy. You may use this eBook for nearly any purpose such as creation of derivative works, reports, performances and research. Project Gutenberg eBooks may be modified and printed and given away—you may do practically ANYTHING in the United States with eBooks not protected by U.S. copyright law. Redistribution is subject to the trademark license, especially commercial redistribution.

START: FULL LICENSE

THE FULL PROJECT GUTENBERG LICENSE

PLEASE READ THIS BEFORE YOU DISTRIBUTE OR USE THIS WORK

To protect the Project Gutenberg™ mission of promoting the free distribution of electronic works, by using or distributing this work (or any other work associated in any way with the phrase “Project Gutenberg”), you agree to comply with all the terms of the Full Project Gutenberg™ License available with this file or online at www.gutenberg.org/license.

Section 1. General Terms of Use and Redistributing Project Gutenberg™ electronic works

1.A. By reading or using any part of this Project Gutenberg™ electronic work, you indicate that you have read, understand, agree to and accept all the terms of this license and intellectual property (trademark/copyright) agreement. If you do not agree to abide by all the terms of this agreement, you must cease using and return or destroy all copies of Project Gutenberg™ electronic works in your possession. If you paid a fee for obtaining a copy of or access to a Project Gutenberg™ electronic work and you do not agree to be bound by the terms of this agreement, you may obtain a refund from the person or entity to whom you paid the fee as set forth in paragraph 1.E.8.

1.B. “Project Gutenberg” is a registered trademark. It may only be used on or associated in any way with an electronic work by people who agree to be bound by the terms of this agreement. There are a few things that you can do with most Project Gutenberg™ electronic works even without complying with the full terms of this agreement. See paragraph 1.C below. There are a lot of things you can do with Project Gutenberg™ electronic works if you follow the terms of this agreement and help preserve free future access to Project Gutenberg™ electronic works. See paragraph 1.E below.

1.C. The Project Gutenberg Literary Archive Foundation (“the Foundation” or PGLAF), owns a compilation copyright in the collection of Project Gutenberg™ electronic works. Nearly all the individual works in the collection are in the public domain in the United States. If an individual work is unprotected by copyright law in the United States and you are located in the United States, we do not claim a right to prevent you from copying, distributing, performing, displaying or creating derivative works based on the work as long as all references to Project Gutenberg are removed. Of course, we hope that you will support the Project Gutenberg™ mission of promoting free access to electronic works by freely sharing Project Gutenberg™ works in compliance with the terms of this agreement for keeping the Project Gutenberg™ name associated with the work. You can easily comply with the terms of this agreement by keeping this work in the same format with its attached full Project Gutenberg™ License when you share it without charge with others.

1.D. The copyright laws of the place where you are located also govern what you can do with this work. Copyright laws in most countries are in a constant state of change. If you are outside the United States, check the laws of your country in addition to the terms of this agreement before downloading, copying, displaying, performing, distributing or creating derivative works based on this work or any other Project Gutenberg™ work. The Foundation makes no representations concerning the copyright status of any work in any country other than the United States.

1.E. Unless you have removed all references to Project Gutenberg:

1.E.1. The following sentence, with active links to, or other immediate access to, the full Project Gutenberg™ License must appear prominently whenever any copy of a Project Gutenberg™ work (any work on which the phrase “Project Gutenberg” appears, or with which the phrase “Project Gutenberg” is associated) is accessed, displayed, performed, viewed, copied or distributed:

This eBook is for the use of anyone anywhere in the United States and most other parts of the world at no cost and with almost no restrictions whatsoever. You may copy it, give it away or re-use it under the terms of the Project Gutenberg License included with this eBook or online at www.gutenberg.org. If you are not located in the United States, you will have to check the laws of the country where you are located before using this eBook.

1.E.2. If an individual Project Gutenberg™ electronic work is derived from texts not protected by U.S. copyright law (does not contain a notice indicating that it is posted with permission of the copyright holder), the work can be copied and distributed to anyone in the United States without paying any fees or charges. If you are redistributing or providing access to a work with the phrase “Project Gutenberg” associated with or appearing on the work, you must comply either with the requirements of paragraphs 1.E.1 through 1.E.7 or obtain permission for the use of the work and the Project Gutenberg™ trademark as set forth in paragraphs 1.E.8 or 1.E.9.

1.E.3. If an individual Project Gutenberg™ electronic work is posted with the permission of the copyright holder, your use and distribution must comply with both paragraphs 1.E.1 through 1.E.7 and any additional terms imposed by the copyright holder. Additional terms will be linked to the Project Gutenberg™ License for all works posted with the permission of the copyright holder found at the beginning of this work.

1.E.4. Do not unlink or detach or remove the full Project Gutenberg™ License terms from this work, or any files containing a part of this work or any other work associated with Project Gutenberg™.

1.E.5. Do not copy, display, perform, distribute or redistribute this electronic work, or any part of this electronic work, without prominently displaying the sentence set forth in paragraph 1.E.1 with active links or immediate access to the full terms of the Project Gutenberg™ License.

1.E.6. You may convert to and distribute this work in any binary, compressed, marked up, nonproprietary or proprietary form, including any word processing or hypertext form. However, if you provide access to or distribute copies of a Project Gutenberg™ work in a format other than “Plain Vanilla ASCII” or other format used in the official version posted on the official Project Gutenberg™ website (www.gutenberg.org), you must, at no additional cost, fee or expense to the user, provide a copy, a means of exporting a copy, or a means of obtaining a copy upon request, of the work in its original “Plain Vanilla ASCII” or other form. Any alternate format must include the full Project Gutenberg™ License as specified in paragraph 1.E.1.

1.E.7. Do not charge a fee for access to, viewing, displaying, performing, copying or distributing any Project Gutenberg™ works unless you comply with paragraph 1.E.8 or 1.E.9.

1.E.8. You may charge a reasonable fee for copies of or providing access to or distributing Project Gutenberg™ electronic works provided that:

- • You pay a royalty fee of 20% of the gross profits you derive from the use of Project Gutenberg™ works calculated using the method you already use to calculate your applicable taxes. The fee is owed to the owner of the Project Gutenberg™ trademark, but he has agreed to donate royalties under this paragraph to the Project Gutenberg Literary Archive Foundation. Royalty payments must be paid within 60 days following each date on which you prepare (or are legally required to prepare) your periodic tax returns. Royalty payments should be clearly marked as such and sent to the Project Gutenberg Literary Archive Foundation at the address specified in Section 4, “Information about donations to the Project Gutenberg Literary Archive Foundation.”

- • You provide a full refund of any money paid by a user who notifies you in writing (or by e-mail) within 30 days of receipt that s/he does not agree to the terms of the full Project Gutenberg™ License. You must require such a user to return or destroy all copies of the works possessed in a physical medium and discontinue all use of and all access to other copies of Project Gutenberg™ works.

- • You provide, in accordance with paragraph 1.F.3, a full refund of any money paid for a work or a replacement copy, if a defect in the electronic work is discovered and reported to you within 90 days of receipt of the work.

- • You comply with all other terms of this agreement for free distribution of Project Gutenberg™ works.

1.E.9. If you wish to charge a fee or distribute a Project Gutenberg™ electronic work or group of works on different terms than are set forth in this agreement, you must obtain permission in writing from the Project Gutenberg Literary Archive Foundation, the manager of the Project Gutenberg™ trademark. Contact the Foundation as set forth in Section 3 below.

1.F.

1.F.1. Project Gutenberg volunteers and employees expend considerable effort to identify, do copyright research on, transcribe and proofread works not protected by U.S. copyright law in creating the Project Gutenberg™ collection. Despite these efforts, Project Gutenberg™ electronic works, and the medium on which they may be stored, may contain “Defects,” such as, but not limited to, incomplete, inaccurate or corrupt data, transcription errors, a copyright or other intellectual property infringement, a defective or damaged disk or other medium, a computer virus, or computer codes that damage or cannot be read by your equipment.

1.F.2. LIMITED WARRANTY, DISCLAIMER OF DAMAGES - Except for the “Right of Replacement or Refund” described in paragraph 1.F.3, the Project Gutenberg Literary Archive Foundation, the owner of the Project Gutenberg™ trademark, and any other party distributing a Project Gutenberg™ electronic work under this agreement, disclaim all liability to you for damages, costs and expenses, including legal fees. YOU AGREE THAT YOU HAVE NO REMEDIES FOR NEGLIGENCE, STRICT LIABILITY, BREACH OF WARRANTY OR BREACH OF CONTRACT EXCEPT THOSE PROVIDED IN PARAGRAPH 1.F.3. YOU AGREE THAT THE FOUNDATION, THE TRADEMARK OWNER, AND ANY DISTRIBUTOR UNDER THIS AGREEMENT WILL NOT BE LIABLE TO YOU FOR ACTUAL, DIRECT, INDIRECT, CONSEQUENTIAL, PUNITIVE OR INCIDENTAL DAMAGES EVEN IF YOU GIVE NOTICE OF THE POSSIBILITY OF SUCH DAMAGE.

1.F.3. LIMITED RIGHT OF REPLACEMENT OR REFUND - If you discover a defect in this electronic work within 90 days of receiving it, you can receive a refund of the money (if any) you paid for it by sending a written explanation to the person you received the work from. If you received the work on a physical medium, you must return the medium with your written explanation. The person or entity that provided you with the defective work may elect to provide a replacement copy in lieu of a refund. If you received the work electronically, the person or entity providing it to you may choose to give you a second opportunity to receive the work electronically in lieu of a refund. If the second copy is also defective, you may demand a refund in writing without further opportunities to fix the problem.

1.F.4. Except for the limited right of replacement or refund set forth in paragraph 1.F.3, this work is provided to you ‘AS-IS’, WITH NO OTHER WARRANTIES OF ANY KIND, EXPRESS OR IMPLIED, INCLUDING BUT NOT LIMITED TO WARRANTIES OF MERCHANTABILITY OR FITNESS FOR ANY PURPOSE.

1.F.5. Some states do not allow disclaimers of certain implied warranties or the exclusion or limitation of certain types of damages. If any disclaimer or limitation set forth in this agreement violates the law of the state applicable to this agreement, the agreement shall be interpreted to make the maximum disclaimer or limitation permitted by the applicable state law. The invalidity or unenforceability of any provision of this agreement shall not void the remaining provisions.

1.F.6. INDEMNITY - You agree to indemnify and hold the Foundation, the trademark owner, any agent or employee of the Foundation, anyone providing copies of Project Gutenberg™ electronic works in accordance with this agreement, and any volunteers associated with the production, promotion and distribution of Project Gutenberg™ electronic works, harmless from all liability, costs and expenses, including legal fees, that arise directly or indirectly from any of the following which you do or cause to occur: (a) distribution of this or any Project Gutenberg™ work, (b) alteration, modification, or additions or deletions to any Project Gutenberg™ work, and (c) any Defect you cause.

Section 2. Information about the Mission of Project Gutenberg™

Project Gutenberg™ is synonymous with the free distribution of electronic works in formats readable by the widest variety of computers including obsolete, old, middle-aged and new computers. It exists because of the efforts of hundreds of volunteers and donations from people in all walks of life.

Volunteers and financial support to provide volunteers with the assistance they need are critical to reaching Project Gutenberg™’s goals and ensuring that the Project Gutenberg™ collection will remain freely available for generations to come. In 2001, the Project Gutenberg Literary Archive Foundation was created to provide a secure and permanent future for Project Gutenberg™ and future generations. To learn more about the Project Gutenberg Literary Archive Foundation and how your efforts and donations can help, see Sections 3 and 4 and the Foundation information page at www.gutenberg.org.

Section 3. Information about the Project Gutenberg Literary Archive Foundation

The Project Gutenberg Literary Archive Foundation is a non-profit 501(c)(3) educational corporation organized under the laws of the state of Mississippi and granted tax exempt status by the Internal Revenue Service. The Foundation’s EIN or federal tax identification number is 64-6221541. Contributions to the Project Gutenberg Literary Archive Foundation are tax deductible to the full extent permitted by U.S. federal laws and your state’s laws.

The Foundation’s business office is located at 809 North 1500 West, Salt Lake City, UT 84116, (801) 596-1887. Email contact links and up to date contact information can be found at the Foundation’s website and official page at www.gutenberg.org/contact

Section 4. Information about Donations to the Project Gutenberg Literary Archive Foundation

Project Gutenberg™ depends upon and cannot survive without widespread public support and donations to carry out its mission of increasing the number of public domain and licensed works that can be freely distributed in machine-readable form accessible by the widest array of equipment including outdated equipment. Many small donations ($1 to $5,000) are particularly important to maintaining tax exempt status with the IRS.

The Foundation is committed to complying with the laws regulating charities and charitable donations in all 50 states of the United States. Compliance requirements are not uniform and it takes a considerable effort, much paperwork and many fees to meet and keep up with these requirements. We do not solicit donations in locations where we have not received written confirmation of compliance. To SEND DONATIONS or determine the status of compliance for any particular state visit www.gutenberg.org/donate.

While we cannot and do not solicit contributions from states where we have not met the solicitation requirements, we know of no prohibition against accepting unsolicited donations from donors in such states who approach us with offers to donate.

International donations are gratefully accepted, but we cannot make any statements concerning tax treatment of donations received from outside the United States. U.S. laws alone swamp our small staff.

Please check the Project Gutenberg web pages for current donation methods and addresses. Donations are accepted in a number of other ways including checks, online payments and credit card donations. To donate, please visit: www.gutenberg.org/donate.

Section 5. General Information About Project Gutenberg™ electronic works

Professor Michael S. Hart was the originator of the Project Gutenberg™ concept of a library of electronic works that could be freely shared with anyone. For forty years, he produced and distributed Project Gutenberg™ eBooks with only a loose network of volunteer support.

Project Gutenberg™ eBooks are often created from several printed editions, all of which are confirmed as not protected by copyright in the U.S. unless a copyright notice is included. Thus, we do not necessarily keep eBooks in compliance with any particular paper edition.

Most people start at our website which has the main PG search facility: www.gutenberg.org.

This website includes information about Project Gutenberg™, including how to make donations to the Project Gutenberg Literary Archive Foundation, how to help produce our new eBooks, and how to subscribe to our email newsletter to hear about new eBooks.

Table of Contents

LEMPIÄNIEMEN TYTTÄRET

HENKILÖT

THE FULL PROJECT GUTENBERG LICENSE